Jeg tenker i bilder, og forbinder dem.
- Der er hun! - Temple!
Det er kokvarmt!
Kom igjen. De andre passasjerene venter.
Jeg kan se heten!
- Temple! - Her borte, Sandy.
Bor det folk her?
Ulven knurrer,
og mannen med hagla sier til Illya Kuryakin:
"Vil du at jeg skal åpne porten?"
Unnskyld, Temple. Jeg henger ikke med.
Mannen fra U.N.C.L.E. Paviljongen i labyrinten.
Ulven knurrer,
og mannen med hagla sier til Illya Kuryakin:
"Vil du at jeg skal åpne porten?"
Går det bra med deg?
- Hva slags sted er dette, tante Ann? - Bare en innhegning.
Har dere ikke slike på østkysten?
Er det her de slakter dem?
Ja.
"Vil du at jeg skal åpne porten?"
Ja takk.
Åpne porten, er du snill, Temple.
- Vil du at jeg skal åpne den porten? - Ja!
Sånn, ja!
Kom igjen, Temple.
Temple?
Kom igjen, opp med farta!
Der er de.
Temple kom trygt frem.
- Hils på onkel Mike. - Hei, Temple.
Jeg har fortalt Billy om sommergjesten vår.
- Er du cowboy? - Unnskyld niesen min.
Det er ikke slik man hilser på folk, Temple. Du vet bedre enn det.
Hei, jeg heter Temple. Hyggelig å treffe deg.
Hyggelig å treffe deg.
Ma'am.
Takk. Jeg tar med ny i morgen.
Det haster ikke. Jeg har ekstra.
Får dere Mannen fra U.N.C.L.E?
La meg vise deg rommet ditt.
Er dette greit?
Jeg setter science fiction-bøkene mine her.
- Hvordan vet jeg at dette er mitt rom? - Fordi vi sier det. Det er ditt rom.
Greit?
TEMPLES ROM
Greit.
Gleder du deg til å studere? Det blir kjekt.
- Takk. - Jeg kan ikke spise det.
Jeg har kolitt. Pga. Nervøsitet.
- Jeg spiser pudding og gelé. - Jeg vet det.
Moren din fortalte det.
Du svarte ikke på Mikes spørsmål. Gleder du deg til å begynne å studere?
Jeg vil fortsette på videregående. Jeg liker naturfaglæreren min.
Dr. Carlock er veldig smart, og han har studert.
Så jeg skjønner ikke at jeg må flytte for å lære ting han sannsynligvis vet.
Dessertskjeene og teskjeene har hver sin plass.
Jeg gjorde det.
Onkelen din ser ikke forskjell på dem. Av og til gjør ikke jeg det heller.
De er forskjellige.
Ja, det er de.
Det er sengetid, unge dame. Vi står opp ved hanegal.
- Har du alt du trenger? - Dette er rommet mitt.
TEMPLES GRANDIN ROM
Ja, det er det.
- God natt. - Jeg vil ikke at du gjør det.
Unnskyld. Jeg glemte det. Ingen klemming.
God natt, da.
- Hallo? - Vekket jeg deg?
- Selvfølgelig ikke. - Hvem er det?
Det er Ann!
Gjett hva jeg fant sammenkrøllet nederst i skapet til Temple?
En flott sommerbluse hun ikke vil ha?
Det tok meg evigheter å stryke den. Jeg sender den med posten i morgen.
Hvis hun ikke pakket den, tror jeg ikke hun vil gå med den.
Hun tok av den andre straks hun kom.
Hvordan har hun det?
- Hun har det bra. - Fortell.
Hun ble litt rar da Mike nevnte studiene, men...
Men så roet hun seg, og alt var greit da hun la seg.
Slutt å bekymre deg. Jeg tar meg av Temple i sommer.
Tenk heller på de andre.
Jeg er sikker på at hun vil stortrives.
Husk at et eller annet kan trigge henne.
Temple?
Temple!
Jeg trenger litt hjelp her, Temple!
Har du bestemt deg for studieretning?
Naturfag, trolig psykologi.
Du trenger vel ikke bestemme deg ennå?
- Bedre enn kostskole. - Så flott.
- Mange valg... - Danny kikker på deg.
Ser du? Han kan se til alle kanter uten å bevege på hodet.
- Hvordan vet du hvor han ser? - Ørene hans.
Han peker ørene dit han ser.
Ser du? Han kikker på deg. Og han kikker på cowboyene der borte.
Ser du? Nå har du oppmerksomheten hans. Nå ser han på meg.
Du har rett. Hvordan skjønte du det?
- Se der! - Hva er det de gjør?
Hva er dette?
Den holder henne på plass så Billy kan vaksinere henne.
Hva skjedde? Den roet seg.
De liker det. Det gjør dem avslappet.
Stå stille, så kommer de til deg.
De gjør deg ingenting. De er bare nysgjerrige.
De kan ikke for det.
Er du redd du ikke klarer å holde følge med de andre?
- Nei. Jeg er ikke dum. - Det sa jeg ikke.
- Er det fordi du måtte flytte? - Hold den rett.
Hvorfor vil du ikke studere?
Folk.
Jeg forstår meg ikke på folk.
Folkene på skolen vet iallfall det,
- og noen av dem er jeg venner med. - Hva er det du ikke forstår?
Jenter blir helt tøysete av gutter.
De snakker om teite popgrupper og klær, og sier ting som:
"Hvorfor er du så sur?" når jeg er glad.
Jeg sier: "Jeg er glad." De sier: "Du ser ikke så glad ut."
Og jeg sier: "Ser du ikke at jeg tenker? Ser du ikke at jeg er lei meg?"
Og jeg aner ikke hva de snakker om.
Hvordan ser du ut når du er glad?
Slik som dette.
Nei. Det var ikke slik du så ut
da du snakket om Mannen fra U.N.C.L.E.
Da så du slik ut.
Det ser morsomt ut.
Glad. Og her er du sint.
Glad. Her er jeg glad.
Jeg ville heller sagt tilfreds.
Tilfreds.
TILFREDS
Kan du hjelpe meg litt, Maria?
Temple! Temple!
Lukk den rundt meg.
- Temple, la oss få deg... - Lukk den!
- Ikke vær tåpelig! - Vær så snill!
Lukk sidene.
Vær så snill!
Hardere! Mer!
Trekk i stangen Porten åpner seg
Du har 47 sekunder til å kjøre gjennom - TG.
Så du hva Temple har gjort med porten?
Er det ikke utrolig?
Hei.
- Hei, kjære. - Hei.
Ann har mast om det i alle år. Som om jeg kunne funnet på noe slikt!
Er det den?
Er det den Temple har brukt?
Ja. Det ser forferdelig ut, men det hjelper.
Jeg skal finne Temple. Temple!
Den er min. Den er Temples.
Hun har hatt en flott sommer. Helt utrolig hva hun har fikset.
- Hun er kjempeflink med dyrene. - Ja da. Jeg skjønner det.
Jeg bør advare deg, hun har veldig lyst til å bli her.
Det kommer ikke på tale.
Ann.
Unnskyld. Jeg mente ikke å angripe deg,
særlig ikke med tanke på hvor sjenerøs du har vært.
Temple?
Temple.
Temple!
Hvordan var turen, mor? Du kom raskt fram.
Den var lang. Takk som spør.
Er du klar til å studere?
Jeg vil heller bli her.
Vi har snakket om dette.
Det går bra, vennen min.
Ingen hadde forventet det. Det er intet mindre enn et mirakel.
Det er et mirakel!
FRANKLIN PIERCE-UNIVERSITETET
Denne veien, Temple.
- Skal jeg ta den for deg? - Takk.
224. Her bor du.
- Jeg har ingen romkamerat. - Nei.
Romkameraten din kommer ikke før om et par uker.
Husker du ikke det?
Alle andre har romkamerat!
Hvorfor ser du ikke på det som en sjanse til å finne seg til rette?
- Jeg tror jeg reiser hjem igjen! - Temple.
Jeg vet det er rart og nytt,
- men det ordner seg. - Jeg vil ikke være her!
Prøv å slappe av.
Det går bra. Prøv å slappe av.
Jeg lar deg være alene litt.
- Hva er i veien? - Går det bra?
Interessert i å leke med andre barn?
Nei, egentlig ikke.
Leker hun med leketøy, dukker?
Hun liker å rive ting i filler.
Og hun snakker fremdeles ikke, i en alder av...
Fire. Hun er fire.
Nei, ikke ennå.
- Det er nok bare en fase, men... - Barnet ditt er helt klart autistisk.
- Autist. Jeg kjenner ikke til... - Hun lider av infantil schizofreni.
Infantil... Så...
Når vokser hun det av seg? Hva er neste steg...
Vi anbefaler vanligvis institusjon.
Hvor lenge da? Jeg vet ikke om jeg vil det.
Jeg vil ikke gå glipp av hennes første ord.
Hun vil trolig aldri kunne snakke.
Og jeg er redd det ikke finnes noen behandling.
Jeg snakker om institusjonalisering.
Men...
Hun var jo et helt normalt barn, og så forandret hun seg senere.
Jeg må vite hvordan, hvorfor.
Jeg vet ikke om du... Kanskje mannen din burde ringe meg.
Mannen min er veldig opptatt, og jeg er utdannet ved Harvard,
- så gjør heller et forsøk. - Unnskyld.
Man mener at det kan stamme fra en mangel på bånd til moren,
at moren i en kritisk fase var kjølig, distansert,
da barnet som mest trengte fysisk omsorg.
Men det var ikke det som skjedde.
Vi har enda et barn, og hun er ikke slik,
og jeg har ikke gjort noe annerledes.
Temple avviser meg. Jeg vil klemme henne, men hun lar meg ikke.
Jeg skal liksom ha gjort dette. Da kan jeg endre det.
- Fortell meg hva jeg skal gjøre. - Som sagt
anbefaler jeg institusjonalisering. Her er en liste over steder vi anbefaler.
Hund.
Temple. Hund.
Temple. Katt.
Katt. Forsøk, Temple.
Mamma.
Jeg vet at du kan høre meg.
Greit. Jeg tror mamma trenger fem minutter pause.
Greit?
Greit.
Nei. Jeg vil ikke lære fransk. Jeg vil lære naturfag.
Les siden, er du snill.
Jeg har lest den.
Og hva sto det?
Du...
Du lærte den utenat?
Jeg så nettopp på den.
Da har jeg siden i hodet, og kan lese fra den.
Jeg ser bilder og forbinder dem.
Hold plass til meg!
La meg se. Kom ut hit.
- Jeg har en til deg her, John. - Gi plass.
Se opp!
Jeg spiser bare gelé og yoghurt!
Ser du henne?
Unnskyld?
Jeg er romkameraten din.
Hva er det du gjør?
Det er en maskin jeg nettopp lagde.
Det føles som en klem. Vil du ha en klem? Det føles bra.
Så når du satt i maskinen, følte du deg som ei ku da?
Nei, jeg følte meg ikke som ei ku.
Men du likte det.
Det fikk meg til å føle meg bra, mild.
- Klemmen fikk deg til å føle deg bra. - Ja.
- Men du liker ikke å bli berørt av folk. - Nei.
Liker du å berøre deg selv?
Det går greit å berøre meg selv.
Men når klemmemaskinen berører deg,
- da føles det bedre? - Ja.
Føles det forløsende?
Ja, det føles forløsende.
- Men jeg trenger den! - La oss demontere den.
- Jeg har bygd den! Den er min! - Hva er dette for bråk?
- Vent! Stopp! - Pervo.
- Har du tak? Greit. - Ja, jeg har tak.
Tjuetre timer, 59 minutter
og fire, tre, to, en. Tiden er ute, mr Solo!
Hei! Hva driver du med?
Stopp! Jeg sa stopp!
Hun sier hun ikke vil tilbake etter vinterferien
hvis hun ikke får ta den med seg.
- Er du der? - Ja.
Og jeg synes ikke det er en god idé.
Det fungerer for henne.
Det er alt vi har strevd for å komme bort fra.
De var helt tydelige på det. Ingen innretninger på rommet hennes.
Finnes det noen bedre måte å utpeke henne som gærning på?
La oss bare forsøke.
Det var det.
Greit!
Den roer meg.
Hun er en annen person etter 15 minutter.
En annen person? Hvordan forklarer du det?
Jeg kan ikke forklare det, men det er ikke noe seksuelt.
Som Temple sier, roer den henne.
Alt dette overbeviser meg bare
om at vi ikke kan ta oss av frøken Grandins behov.
Den gjør henne til en bedre student.
Hun blir mer konsentrert, har lettere for å omgås andre...
Dette er ikke særlig vitenskapelig.
- Det finnes ingen empiriske... - Jeg kan gjøre et eksperiment.
Jeg kan se hvordan den fungerer på andre.
Jeg kan måle pulsen. Jeg tror den vil fungere på alle.
La oss være ærlige.
Jeg tror ikke du får noe ut av oppholdet ved Franklin Pierce.
Hør på henne. Hun vil gjøre sitt eget eksperiment,
noe dere kan evaluere i psykologitimene.
Jeg har penn og skriveplate.
Tiden er ute.
Føler du deg: A) klaustrofobisk,
B) hemmet,
C) upåvirket,
D) komfortabel,
E) avslappet?
- Hva var den nest siste? - D) komfortabel.
- Ja, det var ganske komfortabelt. - Greit.
C) upåvirket.
A) klaustrofobisk!
Jeg føler meg vel avslappet.
Veldig avslappet.
Søvnig - fredfylt - lettet lykkelig - komfortabel - stimulert
KARAKTERER
Herregud.
F for "frik".
Hallo? Hampshire Country School? Jeg må snakke med dr. Carlock!
Dr. Carlock? Vennligst vent.
4 ÅR TIDLIGERE
- Du klarer deg fint. - Jeg går.
KOSTSKOLE NEW HAMPSHIRE 1962
Kom da, gisse.
- Flink bisk. - Ta denne, er du snill.
Jeg tar disse. Velkommen.
Unnskyld rotet. Vi har nettopp hatt møte.
Bra. De er her.
Temple Grandin, hils på mr Hodges.
Han er matematikklæreren vår.
Kom hit, Temple.
Hei, jeg heter Temple. Hyggelig.
Dette er Mademoiselle Davide. Hun er fransklæreren vår.
Hei, jeg heter Temple. Hyggelig.
Hei, jeg er dr. Carlock. Jeg er naturfaglæreren.
- Er du vitenskapsmann? - Temple.
Hei, jeg heter Temple. Hyggelig. Er du vitenskapsmann?
Jeg jobbet i NASA før.
Temple er veldig interessert i naturfag.
Jeg vil møte Belka og Strelka.
De første hundene som overlevde en romferd.
Det stemmer.
- I Sputnik 5, 20. august 1960. - Sputnik 5, 20. august 1960.
Vi skifter skole midt i semesteret fordi Temple er blitt utvist.
Unnskyld, hvorfor ble hun utvist?
Hun slo en annen elev med en bok.
Det finnes ingen unnskyldning, men jeg vil si følgende:
Jeg har aldri sett henne slå noen uten at hun er blitt provosert.
Andre barn har alltid mobbet henne.
De gjør narr av henne fordi hun ikke forstår spøkene deres.
Hun snurrer for å trøste seg selv.
Hun snakker fort, ofte for fort, og hun gjentar seg selv ofte,
og da kalte barna henne en båndopptaker.
Så får hun panikkanfall, og så gjør de narr av det også.
Unnskyld. Når fikk hun diagnosen autist?
Hun var fire, men av og til lurer jeg på om det stemmer.
Hvorfor sier du det?
Du har sett henne, hun er gløgg.
Vi har masse erfaring med barn med spesielle behov,
emosjonelle problemer, nevrologiske forstyrrelser,
som vi har gjort flere...
- Jeg tror at... - Unnskyld meg.
Jeg har kastet bort tiden deres. Jeg kan ikke gjøre dette mot henne.
Mrs Grandin. Mrs Grandin!
Vær så snill! Kan jeg få snakke med deg et øyeblikk? Vær så snill?
Du virker ikke som en person som mishandler barnet sitt
eller nekter dem kjærlighet og omsorg...
Stopp en hal. Jeg har gjort alt jeg kan for Temple,
og hvis det ikke er godt nok, så er det bare ikke godt nok.
Men du kan ikke forestille deg kaoset,
oppstandelsen, raserianfallene og smerten.
Hennes smerte.
Du oppfører deg som om du har gjort noe galt,
når det er helt tydelig at du har gjort alt riktig.
Jeg synes hun er strålende.
Jeg vet at det er vanskelig når vi som foreldre ønsker at barna våre
skal bli alt det vi hadde håpet,
og hvis ikke, føler vi at det er vår feil, og...
Og at ingen der ute virkelig forstår
hva vi gjennomgår. Man føler seg alene, ikke sant?
Jeg sitter ikke i opptakskomiteen, mrs Grandin.
Jeg er bare naturfaglærer,
men jeg føler at denne skolen kan være det rette for datteren din.
Jeg vil veldig gjerne ha henne her.
Legene ville at jeg skulle sende henne på institusjon, og...
Jeg vet ikke. Om jeg sender henne på kostskole,
føles det som nok en måte å gi opp på.
Det er det ikke. Det er bare det første skrittet mot å få henne inn i vår verden.
Og du så de andre barna gjøre narr av henne,
- og du vil beskytte henne. - Selvfølgelig vil jeg det.
Det vil vel alle foreldre?
Men på et eller annet tidspunkt må hun møte livet på egen hånd.
Og vi vet jo hvor annerledes hun er.
Annerledes, ikke mindreverdig.
Bare vent og se. Du...
Du vil få venner, og du får ri på hester.
- Greit? - Greit.
Greit.
Hva gjør du hos Chestnut? Ingen får gå nær den hesten!
Kan han bli min hest? Han liker klemmer.
Jeg vil ri på ham.
Du skal få ri. Men ikke Chestnut.
Hvorfor er det så mange fisk i Frankrike?
Fransk fisk! Fransk fisk!
Kjempegodt jobbet, Temple. Kjempegodt jobbet.
- Fransk fisk! - Fransk fisk!
Hva er det som foregår?
- Hun slo ham uten grunn! - Temple.
Kom, så går vi.
- Og han har gjort det før! - Stopp. Temple. Stopp.
Tim vil bli straffet for det han gjorde, men du kan ikke bare slå folk.
Forstår du det?
Bra. Og for at du virkelig skal forstå det, får du ikke ri på to uker.
- Det er urettferdig! - To uker.
Nei. Det er ingenting der.
Og han har vært slik i tre timer?
Jeg tror ikke noen kunne gjort noe.
Jeg sender guttungen med bilen. Fikser du det?
Jeg ordner det, pappa.
Temple?
Hvor ender de?
Jeg vet ikke.
I himmelen, kanskje. Et eller annet sted.
Når dyr og mennesker dør,
forblir de hos oss i tankene.
Vi kan ennå se dem.
Så jeg tror det er best om du ikke husker Chestnut på denne måten.
Greit?
Jeg ser Chestnut den dagen jeg kom. Jeg ser at jeg steller Chestnut.
Et bilde av en nøyaktig lik hest i en bok.
Vi kjørte forbi en annen kastanjefarget hest nær et fôrutsalg.
Tante Ann hadde en på en kalender, det var en i Life,
- ved siden av artikkelen om mr Kennedy... - Greit.
Kan du huske alt du noensinne har sett?
Ja visst.
Selv hverdagslige ting som for eksempel sko?
Jeg ser alle skoene jeg har gått med, min mors, andre folks.
Og du har tre par, én trenger ny hæl.
Og jeg ser avisreklamene og TV-reklamene og...
Kan ikke du det?
- Jenta har en fantastisk hjerne. - Prøv å lære henne matte.
- Hun er håpløs i algebra. - Eller fransk.
- "Hvorfor er det så mange fisk i Frankrike?" - La meg vise dere noe.
Hun tenker i bilder.
Derfor gjør hun det så godt når hun kan se tingene man snakker om.
Som biologi.
Eller... Eller sløyd.
Det er konkrete ting. Men språk og algebra?
- Det gir ingen mening for henne. - Hva er det?
Vil dere se de "franske fiskene"?
"The eels ate."
"Eel ate."
Fransk er full av "åler". Det er det hun ser.
Hun er en fantastisk visuell tenker.
- La meg jobbe med henne. - Greit.
Vi har fem minutter igjen. Vil noen se en film?
- Ja! - Greit.
- J.D., ordner du fremviseren? - Ok.
Greit. Følg godt med, alle sammen,
for denne handler om optiske illusjoner.
Det kommer som et sjokk på de fleste når de innser hvor begrensede
og unøyaktige menneskets sanser egentlig er.
I dette huset ser det ut til at ansiktene i vinduet kommer i forskjellige størrelser.
Det ligner på mr Povey, ikke sant?
Men det er ingenting i veien med ansiktene. Det er vinduene,
og det de gjør med hjernen din.
Greit, følg med nå.
En liten og en høy person.
La oss se om vi kan jevne ut forskjellene litt.
- Hvordan gjør de det? - Sitt ned!
Vær så snill. Sett deg, Temple. J.D.
Det er spørsmålet, ikke sant? "Hvordan fikk de det til?"
Det er ukas hjemmeoppgave. Jeg vil ha minst én side.
- En hel side? - Greit, to?
- Nei, nei. - Greit, en side.
- De tuller med perspektivet! - Det stemmer, Temple.
Det er et rom bygget med et forvridd perspektiv.
- Men hvordan da? - Tror du at du kunne funnet ut av det?
Kanskje hvis du visualiserte det?
Hvis du bygger ett, får du ekstrapoeng.
Ja, ok.
Hei!
Tulling!
Må hun male veggene?
Se på henne.
- Jeg får det ikke til! - Jeg tror du klarer det.
Men jeg gjør ikke det! Jeg vet at jeg ikke burde rope.
Men det fungerte ikke å måle perspektivet!
Her har du spesifikasjonene, Leigh.
Går det bra, Temple?
Nei! Vær så snill å gi meg et hint!
Du må tenke på alt i hele rommet,
veggene, gulvet, taket, dørene.
Jeg har det!
Du har allerede gjennomgått dette, ikke sant? Du så...
Du ser at det er slik hun malte det.
Det var dette hun jobbet med her om dagen.
Jeg vil gå gjennom dette. Det er en merkelig optisk illusjon.
Som dere ser,
er hestene nøyaktig like store.
Og her er rommet.
Gratulerer, Temple.
Jeg synes dette fortjener en applaus.
Jeg synes det fortjener en feiring.
Ja!
Fem, fire, tre, to, en.
Her har du et spørsmål.
Hvis jeg trekker opp denne og slipper,
hvorfor står ikke propellen stille mens flyet går rundt og rundt?
Det er enkelt. Det er motstanden i vingene.
- Det er helt riktig. - Se på dette.
Uten vinger
og med motstand bare i ett plan,
- får du et helikopter! - Det har du helt rett i.
Temple. Du har et spesielt sinn, vet du det?
Du ser verden på måter andre ikke klarer,
og det er litt av en fordel.
Og vet du hva? Om du hadde skjerpet deg og utviklet dette talentet,
kunne du med letthet begynt på universitetet.
Hva skulle jeg gjort på universitetet?
Med din hjerne kan du gjøre hva du vil. Velg et emne.
Kyr. Har de et universitet med kyr?
Ja, det har de. Og hester og griser og geiter og sauer og...
Ja, det kalles dyrehold.
- Dyrehold. - Ja, og det handler om å ta seg av dyr.
Hva som helst. Du kunne studert mennesker, psykologi.
Ville jeg forstått mennesker da?
Det er meningen, ja.
Jeg blir her.
Tenk på det som en dør, Temple.
En dør som åpner seg mot en helt ny verden,
og alt du trenger å gjøre, er å bestemme deg for å gå gjennom den.
FRANKLIN PIERCE-UNIVERSITETET
- Miss Grandin? - For det første
snakket jeg med dr. Carlock. Han sa jeg måtte understreke
at det ikke var fordi jeg ikke hadde gjort arbeidet,
men at jeg hadde samlet altfor mye data
og underbygget det med alt for mange henvisninger,
at jeg trengte ekstra tid til å sette det sammen.
Men ser du på resultatene, ser du at det ikke bare er meg,
men at flertallet ble roligere av å bruke maskinen min.
Og det er et godt argument for at jeg skal få beholde den.
Og jeg burde få en god karakter.
- Var det... - Langt bedre enn ståkarakter.
Var det dr. Carlock som foreslo en god karakter?
Nei, det var meg.
La meg få kikke på det.
Dette er veldig viktig arbeid!
Brukte du en kontrollgruppe?
De ble testet mens de satt i ro, og de fleste begynte å kjede seg. Side fire.
Dette er utmerket. Og jeg tror du vil få en god karakter.
Så jeg får beholde maskinen.
I så tilfelle blir jeg.
Jeg tror at romkameraten din
vil ønske å si sin mening om saken.
Det er klemmemaskinen min.
- Må jeg flytte den? - Nei.
Men aldri flytt den noensinne, så vet jeg alltid hvor den er.
Greit.
Det er snart tid for Mannen fra U.N.C.L.E.
De viser den på fritidsrommet.
Vil du se Mannen fra U.N.C.L.E.?
Du kan ikke se Mannen fra U.N.C.L.E.
Jo da. Jeg vil gjerne være med å se.
- Viser du meg veien? - Ja da.
Nå prøver Illya Kuryakin å åpne døra, men den er låst.
Og nå sklir gulvet ut av rommet.
Det er langt ned, og det er masse pigger der!
Det er de andre som hysjer på meg.
- Liker du Star Trek også? - Ja.
- Hvem er favoritten din? - Mr Spock.
Vi har mye til felles.
Kanskje vi kan se den på radioen.
- De har sendinger for blinde. - Har de det?
La oss se den på radioen.
Du er roligere nå.
Er det fordi du er i klemmemaskinen?
Jeg skulle akkurat til å avslutte.
- Er stemmen min så forskjellig? - For meg er den det.
Jeg ser deg gjennom stemmen din, vet du jo.
Husker du mange forskjellige stemmer?
Selvfølgelig. Men jeg husker lyden av forskjellige steder også.
Vi er like, bare at du har lyder og jeg har bilder.
Jeg går til timen.
Jeg har fransk. Jeg hater det. Det er derfor jeg er i klemmemaskinen.
Klemmemaskinen din plager meg ikke.
- Greit? - Ja da. Greit.
Lykke til.
Takk skal du ha.
Unnskyld, er det opptatt her?
Nei.
Jeg har alltid hatt lyst til å forstå ømheten andre folk føler
når de får en klem av mødrene sine.
Og nå har jeg laget en maskin som lar meg gjøre det.
Det føles som om en ledning kobles på igjen.
Som om noe blir reparert.
Hadde det ikke vært for maskinen min, ville jeg ikke stått her i dag.
Jeg ville sittet på rommet eller gått rundt meg selv
eller slått til folk.
Da jeg var yngre, holdt jeg meg unna folk.
Jeg snakket ikke før jeg var fire.
Det finnes et feiende flott navn på denne tilstanden. Autisme.
Men takket være maskinen min,
vet jeg nå om godheten og kjærligheten jeg har fått,
som har fått meg så langt i livet.
I dag, mer enn noensinne før, forstår jeg at jeg ikke kom hit alene.
Jeg vil ikke bare takke lærerne mine, men vennene mine og familien min også.
Som det heter i teksten til sangen fra Carousel.:
Når du vandrer i en storm Hold hodet høyt
Og frykt ikke mørket
Ved stormens slutt blir himmelen til gull
Og du vil høre lerkenes klare sang
Gå videre gjennom vinden Gå videre gjennom regnet
Selv om drømmene dine ligger i tusen biter
Gå videre, gå videre
Med håp i hjertet
Da vil du aldri gå alene
Du vil aldri gå alene
Dette er døra mi.
Den åpner seg mot en ny verden.
Studenter ved Arizona State, kom hit.
Kom igjen, alle sammen. Kom hit.
Sånn ja. Greit, kom inn. Sånn ja.
Greit, kom igjen. Da begynner vi.
Kom litt nærmere. Still dere rundt meg så dere hører.
Greit, hør etter.
Dette er Don Michaels. Han driver fôrområdet.
Takk, professor.
Vi har til enhver tid rundt 50000 til 52000 krøtter.
De må veie 295 kilo for å slippe inn.
I de 3-4 månedene de blir her, legger de på seg
ytterligere 180 kilo før de blir fraktet til slaktehuset.
Mens de feter seg opp, må vi holde dem ved god helse.
Så det første vi gjør når de kommer inn fra beitet,
er å gi dem et bad for å bli kvitt småkryp.
- Unnskyld, kompis. Går det bra? - Det er ei jente.
Miss Grandin.
Følger du med, miss?
- Jeg hørte på kyrne. - Ja vel?
Hvorfor rauter noen høyere enn andre? Jeg har aldri hørt så mye rauting!
Jeg har jobbet med kyr hele livet.
Det eneste jeg kan si, er at i likhet med kvinner
elsker buskap å plapre og sladre og sutre.
Det er enten det ene eller det andre.
- Men som sagt... - Det må være en grunn.
De sier noe.
Du burde få Doktor Dyregod ut hit. Han kan nok fortelle deg det.
Mens frøkna her lytter til hva kyrne sier til hverandre,
kan jo dere gutta bli med og se hvordan de blir vasket?
Problemet med et slikt vaskebasseng
er at kyrne svømmer helt fint til de ramler sidelengs.
Da drukner de veldig fort,
med mindre dere får tak i dem og drar dem ut.
Opp med deg. Sett i gang!
Der ser dere! Akkurat det jeg snakket om.
Herregud!
Kom igjen, gutter. Jobb for føden!
Slutt å sende dem inn!
Kom igjen, gutter. Vi mister henne.
Roy! Få et tau rundt kviga og dra henne ut!
Greit.
Dere vil se det inne. Det skal mer til å drepe ei ku.
- Opp! - Mister dere mange?
Vi må ha 300 gjennom her på en time.
På ei uke mister vi vel en eller to. Vi klarer oss godt.
Hva venter du på, Dyregod? Blir det for mye?
De liker å gå i ring.
Har dere hørt, gutter? Buskap liker å gå i ring!
Gi jenta en pris.
Det roer dem. De går i ring bort fra mennene.
Kanskje du burde vente her ute mens vi går inn.
Sett i gang!
Når vi har den i buret, trenger vi bare et slag i hodet.
Hva synes du, Dyregod?
- Hvor blir det av den? - Kjøttforedling.
Nei, hvor blir det av den?
Den var her, og nå er den kjøtt.
Hvor blir det av den?
Kanskje den unge damen burde vurdere en annen type arbeid.
Rauting? Vil du skrive mastergrad om rauting?
Kurver. Buskap liker kurver. De rauter ikke til kurver.
Miss Grandin, da vi slapp deg inn her,
var vi imponert over hvor godt du hadde gjort det på videregående.
En masteroppgave om rauting virker som en senking av standarden,
og jeg skal ikke bli den første
som gjør det enkelt for deg fordi du er autist.
- Finn heller på noe... - Buskap er byttedyr.
Autismen min gjør at jeg forstår byttedyr godt.
Jeg kan visualisere hvor kyrne ønsker å flykte.
En fører utenfor fluktsonen
kan få et dyr til å sirkle på en rolig måte.
Men går du inn i fluktsonen, får kyrne panikk,
og de slutter å raute stille og begynner å raute høyt.
Byttedyr lager ikke lyder som fører til økt oppmerksomhet,
med mindre de prøver å advare andre dyr.
Så de advarer hverandre om at de skal slaktes?
Nei, sir.
Den høye rautingen er den samme enten de skal vaskes,
drives rundt et hjørne eller tas til slaktehuset.
De aner ikke hva som vil skje...
- Godt vi er enige om det. ...men de er redde.
Redde kyr oppfører seg ikke rolig.
De får kutt og skraper, de drukner, og alt det koster penger.
Og det tar en drøy halvtime å roe dem ned, og det koster også penger.
Det er ikke en god måte å drive innhegningen på.
Jeg tror at det som er bra for kyrne, er bra for forretningene.
Få gården til å signere.
- Du mener Don. - Han har ansvaret, ja.
SCOTTSDALE LAND OG KVEG
Beklager. Ingen kvinner på området.
Temple Grandin. Jeg studerer ved Arizona State...
Slik er reglene.
Jeg studerer ved Arizona State, var her forrige uke.
Klager fra cowboyenes koner. De vil ikke ha andre kvinner på området.
Jeg gjør bare jobben min.
Du lager kø.
Du må snu og kjøre ut av området. Er du snill.
Ikke kom tilbake.
John Richmond fra bladet Ranchman.
Kjør videre.
Det er en dør.
Det er nok en dør.
Takk.
Bruktbilkupp
- God morgen. - Kjør videre.
- Hei, Sanch. - Hei sann.
Godt å ha deg tilbake. Føles lenge siden du jobbet her.
Ja.
- Er det en stridsmedalje? - Ja.
Vi er virkelig stolte av deg.
Du fikk ikke alle disse ved å grave latriner.
- Nei, sir. Jeg var i Khe Sanh. - Bra.
Unnskyld, sir. Du må godkjenne masteroppgaven min.
- Hvordan kom du deg inn? - De vinket meg forbi.
- Hva skal du forske på? - Rastløshet hos kyr.
Tenker du på rauting? Tror du på det tullet?
Siden kyr er byttedyr, er høy rauting et tegn på...
Ikke tale om.
Kom igjen, Sanch. La oss få oss en kaffe.
Tok du med deg ei kineserjente hjem, forresten?
Nei, de lot meg ikke ta med ei på flyet.
Har dere kaffe klar, jenter?
- Vi har en tørst mann her. - Kom inn!
Har dere en annen inngang?
- Unnskyld? - Har dere en annen inngang?
Nei, ma'am.
RAMIREZ STORKIOSK
Har dere gelé eller yoghurt?
I kjøleskapet. Rett bak deg, jenta mi.
Ved å spise de svake og trege dyrene,
holder løvene antilopepopulasjonen sterk og balansert
i forhold til andre dyr.
Lys. Skygge.
Speilbilder i vanndammer.
Kjede - Bevegelse - Klær
Jeg har spist oksetestikler!
På gården til tanta mi. Jevnlig!
Dette er sløseri!
Hei!
Du må huske å drikke her ute.
Jeg har data på ting som får dem til å skvette, som skygger,
refleksjoner i vannet, en kjetting som glitrer i sola.
- Ja vel? - De går ikke inn i skyggen.
De må se hvor de går.
Jeg har masse viktig informasjon, og jeg må få mr Michaels til å underskrive.
Don? Don underskriver ikke noe som helst.
- Jeg må få mr Michaels... - Du hører ikke hva jeg sier.
Don underskriver ikke noe som helst.
Jeg underskriver alt her på bruket.
Hans signatur, men jeg underskriver.
Jeg vet ikke engang om Don kan skrive.
Hvis du er interessert i kveg og hvordan kveg oppfører seg,
burde du ikke bare gå rundt på fôrområdet.
Du burde dra ut på gårder, auksjoner, rodeoer, slike ting.
En svær gjeldstut. 450 kilo.
La oss se hva vi har. 20, 25, 25, 25 og en halv, 25 og en halv, 75.
- Tjuefem 75, 25... - Han ser rå ut.
Tjuefem 75, 30, 30, 30, 30. Solgt. Pat 17.
Her har vi mor sjøl.
75. 25, 25, 25.
25, 27 og en halv. Står i 27 og en halv. 30, 32 og en halv, 35.
Solgt. Pat 21.
Arizona Ranchman. Vi har eiendom, vi har...
PRESSE
Det er et godt blad. Du burde ta en kikk.
Hjelper deg med alle mulige slags spørsmål rundt kveg.
Vi ses her om fem minutter, ok?
Unnskyld...
Det er dører til nye verdener, alt sammen.
Unnskyld? Sir? Veldig hyggelig å treffe deg.
Jeg er Temple Grandin, jeg har bachelorgrad,
jeg tar mastergraden ved Arizona State,
for tiden ved fôringsområdet ved Scottsdale,
og jeg lurte på om Arizona Farmer-Ranchman ville være interessert
i en oppgave jeg skriver om kontrollsystemer og kveg
og hvorfor noen fungerer bedre enn andre og hvordan de kan vite forskjellen.
Hvordan kommer du overens med Don Michaels borte på Scottsdale?
Jeg fortalte ham at jeg hadde spist oksetestikler, sir.
Hva du enn sender inn, leser jeg det, miss Grandin.
Du skal faktisk få kortet mitt. Send det direkte til meg.
Takk, sir. Takk!
Døren er åpen.
Scottsdale underskrev undersøkelsen min om rastløshet blant kveg.
Lukter som om halve bølingen underskrev først.
- Nei, sir. Kveg kan ikke gjøre det. - Jeg trenger ikke bladet.
Jeg abonnerer selv.
Jeg ville bare være sikker på at du så artikkelen
om rauting som en indikasjon på rastløshet hos kveg.
Om rauting som en indikasjon på rastløshet hos kveg.
Oppgaven er til finskriving, men du burde ha den på fredag.
Temple?
- La oss synge ved bålet. - Nei, Ralf.
God Jul!
Temple!
Mastergrad.
- Mastergrad i dyrehold. - Fantastisk.
Du er sikkert glad for å være tilbake på østkysten.
- Jeg liker vestkysten. - Jeg også, men det er ikke hjemme.
Hva skal du gjøre med mastergraden?
Moren din nevnte lærerjobb.
Det er en flott skole i West Medford.
Jeg må ennå forske og skrive masse. Så...
Stemmer, du skal jo publiseres.
Husker du Scott?
- Scott? - Scott?
Kom hit, Scotty.
- Straks tilbake. - Vår eldste sønn.
New York Magazine har tatt inn en av artiklene hans.
Husker du Scott?
Han pleide å spytte i geleen min.
Det gjorde han sikkert ikke. Fortell Scott om det du har skrevet.
Jeg har publisert to artikler i Arizona Farmer-Ranchman.
- Arizona... - Arizona Farmer-Ranchman.
Den ene handlet om bra og dårlig rauting.
Den andre handlet om hoderemmer i sorteringsystemer og slaktebåser.
De er virkelig dårlig utformet. Forferdelige systemer. Helt...
Hyggelig å treffe deg, Temple.
- Ha det. - God Jul.
God Jul!
Jeg trenger klemmemaskinen min!
Jeg hater fester.
Det er altfor mange folk der, og ingen hører på meg.
Og de ser rart på hverandre, og jeg vet ikke hva det betyr.
De er bare utilpass.
Folk vil ikke høre alle detaljene om kveg.
Det gjør jeg. Jeg vil være med kveg.
Jeg vil ikke at du skal unngå folk.
- De får meg til å føle meg dårlig. - Så overse dem.
Du er den eneste i rommet med mastergrad.
Og jeg er så stolt av deg.
Se på meg, Temple.
Du vet hvordan folk forteller hverandre ting med øynene?
Dette er jeg som forteller deg at jeg elsker og respekterer deg.
Jeg vil aldri lære å gjøre det.
Jeg vet det.
Hei! Pokker ta!
Du får ikke komme inn hit.
- Jeg driver med forskning til en... - Nei.
Vi lot deg snike deg inn her da du studerte ved Arizona State,
men det er over nå.
Ingen studier, ingen forsikring, ingen adgang.
Det er mange artikler jeg har lyst til å skrive for deg.
Først hvordan kveget kan føres ut i vaskebassenget av fri vilje.
- For det andre... - Vent litt, miss Grandin.
Folk har satt stor pris på artiklene dine. Det er mange som ringer hit.
Folk synes du snakker fornuft.
For det andre sa jeg at jeg ville lese alt du skrev.
Og for det tredje trenger du et nytt sett med klær
- når du kommer inn til byen. - Jeg må bli presseakkreditert.
- Kan jeg få et pressekort? - Ber du om jobb?
Jeg har bare fire ansatte, og to av dem er regnskap og distribusjon.
Nei, jeg vil ikke jobbe her. Jeg vil være med kveg, så jeg trenger et kort.
Det kan vi ordne. Men som sagt...
Mary-Anne? Kom inn hit.
Sir?
Hvordan passer den, miss Grandin?
Den klør ikke. Jeg liker den veldig godt.
Det er stillingen min. Den vil de kunne se.
Hei, hva... Pokker!
Tap ved sortering er ikke ulykker! Av Temple Grandin
Atferdsprinsipper ved håndtering av buskap
Human behandling av buskap av Temple Grandin, M. Sc.
ARRID EKSTRA TØRR
Bruk den, Temple. Du stinker.
- Takk. - Temple?
Miss Temple Grandin?
Jeg er Ted Gilbert, fra John Wayne's Red River Feedlot.
Hallo, hyggelig å treffe deg.
Jeg har lest det du har skrevet. Har du lyst til å omsette det i praksis?
Designeren min har sluttet, og jeg trenger et nytt vaskebad.
Kan du gjøre det? Det er ganske enkelt, men jeg må presentere en plan om 5 dager.
Ja visst!
Dette er veldig smart. Hvordan kom du på det?
Jeg bare ser ting og setter dem sammen.
- Så hvor lang tid... - Og alt dette?
Det er for å lede kveget inn.
De følger gjerne en kurve, for de tror de går tilbake
- dit de kom fra. - Hvis du sier det, så.
Det gjør jeg. Så hvor lang tid tar det å lage den?
Jeg har to eller tre til før denne.
- Men jeg trenger den i morgen! - Alle trenger den i morgen.
Jeg jobber ikke fortere om du ser på.
- Jeg har lyst til å se på. - Greit.
Temple?
Dette er Red Harris fra bladet Cattle.
Veldig hyggelig å treffe deg.
Red rekker ikke åpningen i morgen,
så jeg vil gi ham en forhåndsvisning.
Fører du kveg gjennom badet mens jeg er her?
Greit.
Hei, åpne porten!
Så hvis førerne går sakte med klokka utenfor tunnelen,
går kyrne mot klokka gjennom tunnelen.
Ser du? De følger kurven.
Kveget fortsetter å gå rolig,
og tror at de går i ring og følger etter kameratene.
Og de følger gjerne en kurve,
fordi de tror at de kommer tilbake dit de kom fra.
Det går bra på grunn av gitteret, de vet at de ikke vil skli.
Når de tar neste skritt, får tyngdepunktet
dem til å falle rolig ned i badet, og de bare går gjennom vannet.
Jeg forteller vanligvis ikke folk hva jeg skriver,
men dette er helt genialt, miss Grandin.
- Hei! - Jeg liker ikke det.
Unnskyld, Temple.
Du må ha på deg de beste klærne dine
i morgen tidlig, ok?
Ok.
Se på dette her.
Det vil ta evigheter å få dem gjennom.
Ta stangen, J.D. Og ut med denne, Red.
Panelene må stå på linje, så sender vi dem rett inn.
Kom igjen, gutter. Dere blir med meg.
- Ta den andre enden. - Vent nå litt!
Se på dette! Hvem bygger noe slikt?
Jess, skaff noe stålblikk. Vi fører dem inn her.
- Hvor er stålblikket, Eric? - Skynd dere!
Kom igjen. Opp.
Legg dem i haugen og få dem bort.
Nå er hun her.
Fortsett å jobbe. Jeg tar meg av henne. Få opp farta.
Miss.
Litt av et bad du har.
Hvem la stålplater her? Kveg kan ikke gå på stål!
Det er utformet så de skal gå sakte!
Unnskyld meg. Tre kyr druknet nettopp her.
Det er deres feil! De døde fordi dere er dumme!
Og hvorfor kommer de ikke gjennom kurven?
Det ville tatt hele dagen!
Hei, det er skjorta mi!
Hvis den er jevn, følger de den!
Hvis det henger ting på den, blir de redde! Det kan ikke henge ting der!
- Din tulling! - Sett alt tilbake slik det var!
Hva er det som skjer her, Temple?
De drepte tre kyr fordi de er så dumme! De har ødelagt den!
Vent nå litt!
- Kveg er ikke farlig! - Temple?
De er forutsigbare. Det er lett å lage
- et system som ikke skader dem! - Er du i California?
Men cowboyene vil heller stikke dem og skremme dem.
- Har du kjørt hele natta? - Jeg utformet et bad
hos John Wayne Red River Feedlot basert på hvordan kveg tenker og oppfører seg,
og redaktøren i Cattle sa at det var genialt,
men cowboyene drepte tre kyr i det!
Tre. På fem minutter. Fordi de ikke ville bruke min design!
- Sett deg. - Jeg kan ikke beskytte kveget...
Jeg tar meg en kopp te.
...med mindre jeg utformer systemet
fra øyeblikket de kommer inn til de blir slaktet.
Snakker du om et slakteri?
Selvfølgelig blir de slaktet.
Vi ville vel ikke holdt kveg hvis folk ikke spiste dem hver dag?
Da ville de bare vært rare dyr i dyrehagen.
Vi holder dem for vår egen del.
Det betyr at vi skylder dem litt respekt.
Naturen er rå, men det trenger ikke vi være.
Jeg ville ikke ønsket å bli revet opp av en løve.
Jeg ville heller dødd i et slakteri om det ble gjort riktig!
Jeg synes du burde være
- den som... - Det er lett å gjøre det slik
at de ikke føler smerte eller blir redde.
Og kortisolnivåene blir skyhøye!
Greit. Hørte du hva jeg sa? Jeg synes du
- burde utforme slakteriet. - Jeg skal...
Jeg vet om et elendig slakteri, og jeg vet hvordan jeg skal ordne det.
ABBOT SLAKTERI
Det er en dør. Nok en dør.
Kan jeg hjelpe deg?
Hyggelig å treffe deg. Jeg vil gjerne se meg rundt på slakteriet.
Unnskyld?
Hyggelig å treffe deg. Jeg vil gjerne se meg rundt på slakteriet.
Vi slipper ikke inn folk.
Jeg har laget et vaskebad ved John Wayne Red River Feedlot
som redaktøren i Cattle sa var genialt...
Vakter? Kan vaktene komme til resepsjonen?
VI LEGGER NED
Unnskyld at jeg legger igjen denne beskjeden på telefonsvareren din,
men du bør vite at vennen din, dr. Carlock, er død.
- Jeg møtte ham nettopp! - Han hadde visst vært syk lenge.
Ring meg når som helst. Ha det.
Jeg så ham nettopp.
Hva er det de gjør?
De viser sin respekt. Det er en måte å si takk og farvel på.
Jeg sa farvel da jeg møtte ham.
Dette er en siste sjanse til å ta farvel.
Temple. Går det bra?
Jeg går nå.
Det er ikke over ennå.
Jeg sa farvel da jeg så ham. Han er ikke her.
Jeg har ham i hodet mitt.
Vet du hvor de ender opp?
Nei. Det vet jeg ikke.
Greit. Jeg drar nå.
Kjør forsiktig.
Vær så god.
Det var virkelig en fin bluse.
Håper det er greit at jeg sier det.
Noen synes jeg er for direkte, men hvis jeg liker noe,
pleier jeg bare å gi folk en kompliment.
Det er hyggelig å få komplimenter, ikke sant?
Takk. Hyggelig å treffe deg. Jeg heter Temple Grandin.
Takk det samme. Jeg heter Betty.
Så sånn er det.
Venter du på noen?
Nei, jeg liker ikke automatiske dører når jeg er nervøs.
Jeg er autist.
Sønnen min er artist, og han har det samme problemet med fly.
Kom igjen. Du kan bare følge meg.
Greit. Kom igjen. Jeg skal sørge for at de holder seg åpne.
Greit? Du er trygg nå. Du er trygg.
- Takk. - Bare hyggelig.
Driver du med hester? Jeg tenkte på skjorta di?
Jeg liker hester, men jeg jobber med kveg.
Jeg utformet et vaskebad som Cattle sa var genialt.
Jøye meg, mannen min leste om deg.
Han jobber hos Abbot.
- Abbot slakteri? - Ja, har du hørt om det?
Jeg vil forandre det. Jeg dro dit, men fikk ikke komme inn.
Men jeg har mange ideer om et nytt system
som ville vært mye mer humant og effektivt.
Da synes jeg du skal treffe mannen min.
Så flott at vi traff på hverandre.
- En dør åpnet seg, og jeg gikk gjennom den. - Ja, det gjorde du.
Og jeg holdt den.
Det ser ut som en flyplass for kyr.
- Ja. - Ja.
- Takk. - Jeg mente det ikke som en kompliment.
Og samlebånd for kveg?
Aner du hva dette vil koste?
Og du har solide vegger og gulv.
Vi bruker gitter av en grunn. Det er billigere.
Beklager, miss Grandin, men du har tydeligvis ikke erfaring
med å designe slike ting.
Veggene er solide så kveget ikke blir distrahert av lys og bevegelser utenfor.
- De skvetter av uventede ting. - Det er sikkert fint for kveget,
- men kostnadene... - Hvor mye koster det
å betale førere for å dytte kveget videre
og så holde dem tilbake når de blir skremt?
Hvor ofte stopper tunnelen fordi kveget hoper seg opp?
Og hvor mange kyr brekker et bein og stopper hele prosessen?
Med mitt system blir det ingenting slikt. Det vil være en jevn, rolig flyt.
Det høres jo flott ut, men du vet ikke om det vil fungere eller ei.
Jo, det gjør jeg. Jeg er som Nikolas Tesla eller Thomas Edison.
Jeg vet det vil fungere, for jeg har vært gjennom det
tusen ganger i hodet mitt.
Jeg kan se tunnelen akkurat som kveget,
fordi autismen min lar meg gjøre det.
Jeg kan gjennomgå en plan i hodet, se på hver eneste bjelke og nagle.
Dere ser bare en plantegning, men jeg vandrer gjennom hele systemet.
Kveget går gjennom en rekke solide kurver.
Gulvet er også solid, med riller.
Tunnelen blir smalere, men det plager ikke kveget.
De ser ingen fare.
De tror bare at de skal inn i nok en bil.
Trappene fører dem sakte oppover.
Gulvet blir et samlebånd.
Det kommer en støtte opp mot brystet så de bæres på en behagelig måte.
De vil være veldig rolige.
Naturen er rå, men det trenger ikke vi være.
Vi skylder dem litt respekt.
Jeg tok på den første kua da den ble lammet.
Om få sekunder ville den bli nok et stykke kjøtt,
men i det øyeblikket var den fremdeles et individ.
Den var rolig.
Og så var den borte.
Jeg ble oppmerksom på hvor dyrebart livet er.
Og jeg tenkte på døden, og følte meg nær Gud.
Jeg vil ikke at tankene mine skal dø med meg.
Jeg ønsker å utrette noe.
Takk for at du inviterte meg.
Du er den eneste jeg ville ha her.
Andre ville bare blitt overveldet av det de så.
Det ville forvirret dem.
Bare du ville kunne skjønne hva det var som virkelig foregikk,
føle hva det var jeg prøvde å oppnå.
Jeg vet at det er masse jeg ikke kan forstå,
men jeg vil allikevel at livet mitt skal ha en mening.
NASJONAL AUTISMEKONFERANSE
Jeg vet ikke om jeg orker å høre på flere eksperter.
- Det fungerer ikke! - Vi har forsøkt slike i årevis!
Kan jeg vennligst få snakke ut?
Med intensiv psykoterapi kan autistiske barn behandles...
Men Rimland-rapporten viser at autisme ikke er et psykologisk problem.
- Jeg kjenner ikke Rimland-rapporten. - Slapp av.
Slapp av, kjære. Slapp av.
Det ville vært bedre å få henne til å sitte stille.
- Å kontrollere henne. - Hva snakker du om?
Det ble sagt at selvstimulering er bra. Det roer dem til slutt.
Selvstimulering er selvtrøst.
Selvstimulering, gynging, snurring, rulling på gulvet, vifting med...
Jeg synes snurring er bra.
Rulling også.
Selvstimulering ser ut til å roe nervesystemet.
Det kan være en kompensasjon for at man ikke blir holdt.
Det er skummelt å bli holdt av en annen person,
men rulling eller kontakt med overflater skaper
den beroligende virkningen som vanlige barn får av en klem.
Hvor gammelt er barnet ditt?
Jeg har ingen barn.
Jeg er autist.
Og jeg trenger følelsen av en klem.
Og jeg har laget en maskin som klemmer meg,
og jeg føler meg annerledes etterpå. Jeg er mer sosial.
Jeg snakket ikke før jeg var fire,
og nå har jeg bachelorgrad og mastergrad og studerer til doktorgrad.
- Hvordan lærte du å snakke? - Hvordan er det mulig?
Lkke rop, er dere snille. Ikke...
De fleste autister er veldig følsomme overfor lyder og farger.
Overstimulering gjør vondt.
Hvis altfor mange snakker samtidig,
kan det føre til en panikkfølelse.
Hvordan ble du frisk?
Jeg er ikke frisk. Jeg vil alltid være autist.
Moren min nektet å tro at jeg ikke ville lære å snakke.
Og da jeg lærte å snakke, fikk hun meg til å gå på skolen.
Og på skolen og hjemme, var manérer og regler veldig viktige.
Jeg fikk dem banket inn i meg. Jeg var heldig.
Alle disse tingene fungerte for meg.
Alle jobbet hardt for å sørge for at jeg ble holdt aktiv.
De visste at jeg var annerledes, men ikke mindreverdig.
Jeg hadde en begavelse.
Jeg kunne se verden på nye måter.
Jeg kunne se detaljer som andre var blinde for.
Moren min fikk meg til å klare meg på egen hånd.
Jeg hadde sommerjobb på gården til tanta mi.
Jeg gikk på kostskole og på universitetet og alt slikt...
Det var veldig ubehagelig til å begynne med,
men det hjalp meg å åpne dører til nye verdener.
Unnskyld, men vi vil gjerne høre alt sammen.
- Ja. Vær så snill. - Ja. Fortell, er du snill.
- Fortell oss alt du kan. - Ja. Fortell, er du snill.
Er du vitenskapsmann?
- Fransk fisk! - Fransk fisk!
- Du kan ikke bare slå. - Kunne du funnet ut av det?
- Fem, fire, tre, to, en. - Jeg har penn og skriveplate.
Se på det som en dør.
- Vi trenger bare et slag i hodet. - Jeg skjønner ikke hvorfor folk er slemme
- uten grunn! - Du har et spesielt sinn.
Du ser verden på måter andre ikke klarer.
Miss Grandin, dette er helt genialt.
- En dør åpnet seg, og jeg gikk gjennom den. - Ja, det gjorde du.
Og jeg holdt den.
Jeg heter Temple Grandin.
Temple er professor ved Colorado State University
og gir forelesninger over hele verden om autisme og dyrehold.
I Nord-Amerika behandles mer enn halvparten av kveget
i humane systemer som hun har utformet.